Skomakare-Källaren
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Skomakarek%C3%A4llaren%2C_Bollhusgr%C3%A4nd%2C_1903b.jpg/250px-Skomakarek%C3%A4llaren%2C_Bollhusgr%C3%A4nd%2C_1903b.jpg)
Skomakare-Källaren, Café och Restaurant, var en svensk restaurang som etablerades under slutet av 1700-talet och fram till 1903 låg i kvarteret Pegasus på hörnet av Slottsbacken och Bollhusgränd i Gamla stan i Stockholm.
Historik
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Skomakarek%C3%A4llaren%2C_Bollhusgr%C3%A4nd%2C_1906.jpg/250px-Skomakarek%C3%A4llaren%2C_Bollhusgr%C3%A4nd%2C_1906.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Bollhusgr%C3%A4nd_1-7%2C_okt_2019.jpg/250px-Bollhusgr%C3%A4nd_1-7%2C_okt_2019.jpg)
Byggnaden har sina rötter i 1680-talet då det uppfördes för den förmögne fransmannen Honoré Boneau. På 1700-talet bestod komplexet av en huvudbyggnad med två flyglar mot norr och Slottsbacken. År 1780 förvärvades byggnaden av Skomakareämbetet som lät bygga om det 1805. I västra flygeln lät ämbetet inrätta Skomakare-Källaren. Café och matsal var utsmyckade med väggpilastrar och hade ett vackert kassettak. Restaurangen lär ha haft totalt 28 rum, de flesta sannolikt ganska små.
Lilla Skomakar-Källaren, även kallad Bakfickan hade ingången vid Bollhusgränd. Utanför hängde en skylt med den för vinkällare typiska vinlövskrans, som sägs härstamma från början av 1700-talet, då källaren Drufvan låg här och senare även källaren Draken.[1] Skomakare-Källaren var populär och hit kom framförallt småborgare, kontorister och affärsmän. En annons från 1874 visar att man då hade morgon- och kvällsservering enligt matsedel. Ville man ha en sexa, det vill säga en lättare kvällsmåltid, kostade det från 75 öre och uppåt. Klockan 13.00 – 18.00 kunde man få middag i form av table d'hôte, som bestod av brännvinsbord och tre maträtter att välja bland. Priset för detta var 1 riksdaler riksmynt.
Skomakare-Källaren ansågs som "ett av huvudstadens trivsammaste näringställen" för att citera en rad ur kapitlet Slottsbacken och Storkyrkan i boken Stockholmsliv av Staffan Tjerneld. Ända fram till 1850-talet låg mot Bollhusgränd också Sko-Magasinets små bodar eller "skolådor" som de kallades, där mindre mästare höll till.
Mellan 1997 och 2020 fanns Myntkabinettet i huset och krogen återuppstod med namnet Myntkrogen[2] och väggarna var dekorerade med förstoringar av sedelmotiv.
Se även
Referenser
- ^ ”Från Drufvan till Myntkrogen”. Kungliga Myntkabinettet. Arkiverad från originalet den 4 mars 2016. https://web.archive.org/web/20160304210028/http://www.myntkabinettet.se/om_museet/historik/fran_drufvan_till_myntkrogen. Läst 23 juni 2014.
- ^ ”Historik (om Myntkrogen i KV Pegasus 6)”. Myntkrogen. Arkiverad från originalet den 23 juni 2014. https://archive.is/20140623122944/http://www.myntkrogen.se/index-5.html. Läst 23 juni 2014.
Tryckta källor
- Göran Söderström (2016). Gamla stan, Slottet och Storkyrkan. Lind & Co. sid. 116. ISBN 978-91-7461-381-0
- Svensk Numismatisk Tidskrift, 1999, nr 8, sid. 180-182
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Skomakare-Källaren.
Media som används på denna webbplats
Författare/Upphovsman: Holger.Ellgaard, Licens: CC BY-SA 4.0
Bollhusgränd 1-7, här låg Skomakare-Källarens entré
Skomakarekällaren, Slottsbacken / Bollhusgränd
Skomakarekällaren, ingång från Bollhusgränd
Författare/Upphovsman: Okänd , Licens: CC0
Skomakarekällaren, annons